DrSi predstavlja NEMOGOČA DRUŽINA
Kdo je vaš navdih?
Rekel bi, da sva predvsem sama.
Jaz rišem, Constance pa konceptualizira.
Najina motivacija je bila vedno iskanje skoraj ničesar.
Sva preprosto …
Predstavljala sva si človeka 21. stoletja,
ki se vrne domov in odkriva polni smisel praznine.
"Polni smisel praznine"? –Tako je.
Razkošje praznega prostora. Tolažba v ničemer.
Čudovito povedano, ljubica. "Tolažba v ničemer".
Bravo, ljuba.
Če vaju ne moti, ker sva v Palači Tokio,
v samem srcu retrospektive, ki jo bosta nocoj otvorila,
bi se rada dotaknila vašega težkega otroštva Valentina D.
Rekli smo, brez osebnih vprašanj.
Cilj te rubrike je pokazati intimno plat naših gostov.
Njegova zasebnost bo ostala zasebna.
Pusti, ljubica. Poslušam.
Ne vemo veliko o dečku, kakršni ste bili.
Ne veste veliko, ker ni česa povedati.
Moja mama je bila obupana.
Kod otroka me je pustila v sirotišnici
in obljubila, da bo prišla pome.
Žal jo še vedno čakam.
Kako pa ste izvedeli … –Je to intervju ali zaslišanje?
Žal sem edina družina, ki jo ima Valentin.
Louloute!
Trenutek, Gus.
Si še v pižami? Iti morava!
Obleci se! –Koliko je ura?
Ne reče se "koliko je ura". Lepo reci "kolk je cajt"!
Kolk je cajt? –Da pohitiš!
Ne moreš govoriti kot ves normalni svet?
Mama?
Si prepričana, da nas ima stric Valentin rad?
Ja, zdaj se je spomnil, da ima družino. Pridi!
Louloute! –Čakaj, Gus! Govorim z Britney!
Louloute, pridi sem!
Se nisi še oblekel? –To mi ni več prav!
Tvoja poročna obleka. Si se zredil?
Ne, obleka se je skrčila.
Roke mi že niso zrasle!
Ojoj!
Še po treh pranjih je poflekano!
Treh pranjih?
Si mi trikrat oprala obleko?
V mašini. Dala sem na občutljivo, mrzla voda.
Potem sem obrnila na 40 stopinj in potem direkt na 90.
Ampak pol ni šlo več nazaj na občutljivo.
90 stopinj? Louloute!
Kaj piše tu?
Kemično čisto.
Kemično čiščenje.
Štekaš? Suho pranje.
Torej ne sme v mašino.
Odnesti jo moraš, da operejo na suho. –Na suho?
Kako bodo prali brez vode, samo z zrakom?
Ne z zrakom! –S čim pa?
Kaj pa je, če ni voda ali zrak?
Kemično čoščenje brez vode.
Tekočine, ki perejo na suho. –Suhe tekočine?
Suhe tekočine? –Ja.
Gus, malo se ti je odpeljalo.
Ne, Louloute.
4 mesece in 13 treznih dni.
Gus! Tole naredi.
Ojoj! Po bencinu!
Si jedel zelenjavo?
Rdečo čebulo. –Kot bencin smrdi!
Sploh ne spoštuješ narave!
Žal mi je za obleko. Tako ali tako je ne nosiš.
Ne nosim je, da ostane lepa.
Poglej tole! Brat bo crknil od smeha.
Koga briga, kaj mislijo drugi!
Jaz te ljubim takega.
In bolje, da nisi urejen, ko greš fehtat denar. A ne?
Ne bo ti dal! –Zakaj? Tvoj brat je.
Vesel bo, da nas vidi.
Kaj?
Valentin prireja zabavo za mamin 80. rojstni dan, a ne?
Ne oglasi se na telefon. –Gus!
Reva! –Pripravljena sem!
Povej mami! –Na poti ji bom povedal.
Babica, čudovita so! –Moja zeljna glavica.
Kako sem vesela.
Veš, kaj? Prvikrat grem v Pariz!
Pri 80-ih!
Nekaj si zaželi!
Želim si, da se Valentin ni preveč spremenil.
Hecno! Da se nas spomni kot strela z jasnega.
Njegova mama nima vsak dan 80 let.
Ojoj, ti! Zakaj imaš to obleko?
Moja poročna obleka je. Med pranjem se je skrčila.
Pofleklao se je, pa sem ga prala v mašini.
Trikrat. –Še vedno je poflekano.
In še skrčilo se je!
Ja, ampak se je skrčil tudi flek.
Ta tvoja ima odgovor na vse.
Vsaj po resnici povem, ne?
Ja, v redu. Pojdimo!
Vsi v avto!
Kam greste taki? –Kaj te briga!
Greste k tistemu butlju v Pariz?
Kaj je butelj?
Dedek rad tako kliče strica Valentina.
Valentina ni več.
Naj raje ne pride z vami!
Stari, poslušaj me. Ne boš me učil šteti!
Dva sinova imam in vedno bom imela dva!
noben me ne bo ustavil, da ne bi 80. rojstnega dne
praznovala z njima! –Je to danes?
Sem rekla, da ne zna šteti!
Oprosti, ker sem pozabil na tvoj 80. rojstni dan.
Najbrž, ker ne izgledam tako staro.
Pelji, Gus!
Kaj pa večerja? –Odrasel si, ne?
Si odrasel?
Čakaj, skrčeni! Še tole kupi!
Vsi so isti!
Poglej, moj Tintin je na naslovnici.
Kaj delaš, Suzanne?
Nič. Ko Britney.
Barvam. –Ne delaj tega.
Zdaj te ima rada.
Pripravlja ti rojstnodnevni obrok.
No, ja … –Kartica je zavrnjena.
Resno? –Prav, jaz bom. –Ni treba.
Daj! Ampak moram vzeti še nekaj za punce iz šivalnega krožka.
Ne tega!
Nekdo jo je popisal.
Stara ženica je.
Ne govori več, da je sirota?
Seveda ne.
Kaj iščeš? –Kaj govori o meni.
Zdaj, ko se je spomnil, da imam mamo.
Daj mi špegle. Zeljna glavica, preberi babici.
"Slavni oblikovalec in njegova muza."
Kaka muzika zdaj? –Ne, babica. Muza.
Slišala sem. Ampak bolje več dela in manj zabave.
Mama bo brala babici.
Britney še ne bere dobro.
Resno? Ampak … –Molči.
Kdo je vaš navdih
kot vodilnemu svetovnemu oblikovalcu?
Moja mama je moj navdih. –Kako lepo!
Zanjo sem naredil prvo skico.
Ugledna … –Res je, najprej je risal zame.
Moj piškotek.
Prehitro odrastejo, ne? –Ja.
Piše kaj o rojstnem dnevu?
Seveda, v zvezdniški reviji govori o maminem rojstnem dnevu.
No, beri.
Seveda. Piše, da pripravlja zabavo za njen 80. rojstni dan
skupaj s partnerko Constance,
ki komaj čaka, da te spozna.
Ta dvolična kuzla! Zakaj nisem z njim na naslovnici?
Namesto te pariške koze!
Muza? Sramota, kako so me ukalupili v vlogo muze.
Komu mar. Slike so odlične.
Očka, diplomirana arhitektka sem.
Z Valentinom delava vse skupaj. Njega nima nihče za muzo.
Najini prijatelji ne berejo teh revij.
Zdaj, ko smo midva v njej. Ti in tvoja muza.
Srček, si dobro? –Sem.
Res niste dali preveč teh šin?
To je naš koncept
Je vaš koncept, da se ljudje udarijo?
Restavracija je pravi hit, ker je izvirna in moderna.
Dokler prinaša zaslužek …
Spomnil sem se. Uprava Sofitela pride nocoj na otvoritev.
Pazita nanje kot na kapljico na dlani. –Projekt jih bo navdušil.
Rok je prekratek. –Ljubi, lahko umakneva ponudbo.
Kaj? Nisem karitas!
Globalni projekt, nekaj milijonov evrov.
Mednarodni vtis! Dajta, no.
Nazdravimo Sofitelovi pogodbi. In naslednji!
Penino! –Sake! –Aja, sake!
Odpraviti se morava. Čez 10 minut morava biti na aveniji Foch.
Kako se že piše klient? –De Clery.
Dober dan.
Kako ste, ga. de Clery? –Slabo! Grozno!
Vesela sva, da vas znova vidiva.
Žal ne morem reči tega.
Kaj je narobe? –Težave imamo s pohištvom.
Ne morem dovoliti recepcije v takšnem stanju.
Prosim? –Zakaj pa ne?
Kavč je pretrd. –Pretrd?
Saj je popoln.
Zračen, linearen. Paše v prostor za sprostitev.
Prostor za sprostitev?
Ko sem sinoči gledala televizijo,
sem si ukleščila živec!
Morda ste samo nerodno sedeli.
Nerodno sedela? To pa gotovo!
Priznam, da je čudovito, ampak ni udobno.
Da ne omenjam trinožnih stolov.
Tako so nevarni, da potrebujem življenjsko polico.
Vsak … Ne moreš sesti nanje, ne da bi padel.
Ta trinožni asimetrični stol je osvojil nagrado za dizajn 2016.
Jaz mu dam nagrado za najboljše padce 2018.
Fant, sedi na nagrajeni stol svojega šefa.
Jaz ne morem, preveč me boli hrbet.
No, kaj sem vam rekla?
Vstanite!
Jean–Luc, pokaži gospe de Clery kako se sedi na trinožnem stolu.
Takole.
In bum. –Namerno to počnete?
Prav, jaz bom.
Da skrajšamo zgodbo.
Takole. Ni tako zapleteno.
Poglejte.
Vprašanje navade.
In elegance.
Testirajte svoje pohištvo,
preden ga prodate za malo bogastvo.
Žal nama je. Kmalu vam pošljeva novi predlog.
Morala bi najeti sestrinega Philippa Stracka.
Kateri Philippe? –Valentin.
Veseli bodite, da vam ne bom poslala računa svojega kiropraktika.
Prehitro hodiš. –Pohiteti morava.
Drsi mi. –Oprostite!
Kako mu je že ime? –Kad Merad.
Tako je. In Julia.
Žal mi je, da ne moreva ostati. Čudovito je.
Sta videla razstavo? –Sva.
Paparaci. Samo to še manjka.
In par leta, velik večer! Kaj pravite na to?
Dober dan, dobrodošli.
Ojoj, oprostite, gospod.
Ojoj meni. Dober večer.
Kako ste nocoj?
To je Paul, moj kiropraktik.
Dober večer, me veseli. –Enako.
Šest takšnih imam. –Res?
In mizo. –Monolit.
Ja, slavni monolit.
Uživajte v razstavi. –Oprostite. –Seveda.
Naj vama predstavim Kate Fisher, direktorico Accor Europe.
Bravo!
Genij in njegova muza!
Retrospektiva je veličastna.
Navdihujoča.
Kate je poudarila, da bo pogodba s Sofitelom. –Ne, Alexander.
Ne morem reči ničesar, dokler si komisija ne ogleda vseh projektov.
Odkrito pa povem, da ste zame več kot favorit.
Je vse v redu? –Moj brat.
Kaj pa hoče? –Ne vem, prekinil sem.
Ugasni telefon. –Najbolje.
Morda notri ni signala.
Gospod, pridite z mano noter.
Moj sin vam bo povedal, da sem njegova mati.
Vabilo potrebujete, gospa.
Če bi imela vabilo za presenečenje,
ne bi bilo presenečenje. Štekaš?
Brez vabila ne morete noter. Žal.
Pustita tega brezjajčnika!
Šli smo si prižgat en čik, pa so se duri same zaprle.
Kaj?
Šli smo si prižgat cigareto, pa so se vrata sama zaprla.
Izvolite. –Hvala.
Kako je lepo!
In veliko!
In povej mami resnico. Takoj!
Živjo, živjo.
Moj Valentin je res prijazen. Koliko ljudi je povabil.
Sramoti se. Daj! –Malo počakaj.
Samo pozdravlja.
Hvala, da ste prišli na moj rojstni dan.
Malenkost, gospa. –Vse najboljše.
O! Darilo!
Hvala! Razveselili ste me.
Hvala vam!
Ne bi bilo treba. Hvala.
Ne morem vas vseh kušnit.
In nobenega ne poznam.
Suzanne. Nikogar ne poznaš, ker …
Odette! Odette iz mojega šivalnega krožka!
Odette! –Mislim, da ni … –Odette, kako si?
Kaj ti je?
Nisem Odette. Ne poznam vas.
Joj, kaj ti je? Zdaj, ko si v Parizu, ne poznaš nikogar?
Važi se. –Naj primem darila.
Naj vidim … –Kaj?
No …
Brez zveze.
Vsi so mi kupili isto.
Valentinu bom povedala.
Valentin! Tebe sem že videla. Si ti s severa?
Nisem, žal. –Si videla mojega Valentina? –Ne še.
Pascal!
Hvala! –Malenkost.
V knjigah tega ni … Krasno.
Kulturna ministrica.
Ministrica, lepo vas je videti.
Gospod Valentin D., ga. Brandt, bravo.
Ta retrospektiva je čudovita! Francoska umetnost na višku.
Hvala vam, ministrica. –Valentin!
Mama! –Kaj?
Valentin? –Pustite, razumem ga.
Vem, da ostane sirotam globoka bolečina, ki lahko …
Mama! Mama je tu!
Ja, dete. Mama je tu. Vse je v redu.
To je preveč … –Tintin!
Kaj je to? –Juhu, Tintin!
Kdo je spustil noter te kmete?
Kaj je to? Kaj se dogaja?
Kaj počne ta moj bebec?
Ljubi, pomiri se.
Kako? Sirota sem, pa je prišla mama.
Dihaj, vse bo v redu. –Kakšne traparije so to?
S kulturno ministrico se pogovarja.
Moje kariere je konec. Pokliči varnostnike! –Ne, tvoja mama je.
Čigava mama? –Ven jih moramo spraviti. –Kako?
Koga? –Njegovo družino.
Katero družino? Sirota je.
Ni čisto prava sirota.
Si sirota ali ne? –Očka, nisi v pomoč!
Ti poskrbi za ministrico, midva bova za tole. Pozneje pojasniva.
Le glejta. –Poslušaj, ljubi.
Pomiri se. Pojdi v avto in me tam počakaj.
Hitro jih bom spravila proč. –Prav.
Tintin!
Moj mali lulček!
Vse je v redu. Tu sem.
Dober večer, mama.
Revček. Povsod vidi svojo mamo.
Pred petimi minutami je imel mene za mamo.
Res žalostno.
Govorite ingliš? Jaz tudi.
Dober večer.
Constance Brandt. –Saj res.
V živo ni tako zadrta kot na slikah.
Hvala za kompliment. –Ni za kaj.
Vseeno bi rekla, da je za hišo brez frocev
tole vseeno malo preveliko.
Ne, to ni najina hiša.
Zakaj smo potem tu?
Mama ima Alzheimerja.
Svoj 80. rojstni dan je želela praznovati s sinovoma,
preden vse pozabi.
Domov gremo. –Domov? –Ja.
Intimnejše bo za praznovanje rojstnega dne.
Kaj si mu povedal? –Resnico.
Dobro jo je sprejel.
Kaj počne?
Mojbog. Sreča, da sosedje spijo.
Kakšna groza.
Zakaj si jih povabil k nama? Mislil sem, da jih nočeš več videti.
Mama je bolna. Alzheimer.
O, ljubi. Žal mi je.
Imeli bomo majhno slavnostno večerjo, nato se vrnejo na sever.
Ampak nimava hrane. Olga je že odšla.
Nekaj iz hladilnika bomo. Saj se ne bo ničesar spomnila.
Oprosti, ker moraš to prenašati.
Tvoja družina so.
Čeprav so čudaki.
Nisi še spoznala mojega očeta.
Naprej. –Super hiško imaš, srček.
Dobrodošli. –Kako sem vesela, da smo skupaj kot družina.
Kaj je rekla? –Vesela je, da je tu.
Opala!
Kak je fletno!
Fletno? –Lepo. Res je lepo.
Hvala!
Je tudi tebi žena oprala obleko na 90 stopinjah?
Ja. –Vidiš, da nisem edina.
Res čudno.
Po bencinu smrdi, ne?
Ja.
Ja, zelenjava je kriva!
Prinesli smo vama bio zelenjavo z naše bio kmetije! Tam je.
Hvala vam.
Ga moram sprati?
Ko se skuha, ne smrdi več.
Vsaj manj.
Nič ni pripravljeno. Olga ni pripravila mize.
Sporočilo imam. Od Olge.
Res? Kaj pravi?
Med čiščenjem je padla po stopnicah.
Obe nogi si je zlomila. –Reva. –Obe?
Groza, najbrž jo strašno boli.
Groza. Brez nje se bomo morali znajti.
Nerodno mi je. –Takoj bova nazaj.
Kar po domače.
Niti torte nimava!
Ena je v hladilniku!
Sranje, na pol je pojedena. –Pokaži.
Kaj počneš?
M kot mama!
Genij si!
Popolno! –Nimam svečk.
Vžigalice!
Hej, Louloute!
Krasno. –Kot naša na bombonjeri.
Ampak ni isto. –Seveda ne.
Tu nimajo čokolade.
Kako me tišči obleka.
Izčrpan sem.
Gus!
Dobro sem.
Si dobro? Se nisi poškodoval? –Ne.
Glej! To je zaradi te neumnosti. Groza!
Ta kralj dizojna dela čudne stvari.
Dizajn, ne dizojn!
Vse najboljše za te,
vse najboljše za te.
vse najboljše za te!
Daj, mama, pihni!
To torto je že nekdo jedel.
Ne, poglej. M kot mama.
Ali W kot "wau"!
Babica, pihni. –Pihni, Suzette.
Suzanne!
Suzanne, opravičujem se.
Odlično!
Nekaj si zaželi, babica!
Želim si,
da mi moj Tintin in ta druga
dasta krasno darilo.
Kaj? Si mi kupil darilo za rojstni dan?
Seveda. Olga ga je nekam dala.
Ne! Dovolj je tega cirkusa.
Kakšnega cirkusa?
Nisem butasta!
Butasta? –Neumna.
Kaj je? –Na pol pojedena torta,
dve namizni sveči in brez večerje.
Pojasnila sva. –Dovolj je.
In niti ene moje slike v tem mrzlem kurniku.
Ker se dolgo nisva videla.
Zdaj se bomo slikali. –Gus!
Prosim, povej ji resnico.
Jaz sem kriv, lagal sem.
Mami sem rekel, da si nas povabil.
Drugače me ne bi hotel videti.
10000 evrov rabimo. –5000!
8, drugače bomo vse izgubili!
Kako si drzneš izkoriščati mamo? Alzheimerja ima.
Kdo ima Alzheimerja?
Ti, ampak si pozabila.
Kaj so te bedarije?
Dovolj! Gus, nehaj lagati.
8000, prosim te. Zate ni to nič.
Ogabno! Pripeljal si jo in lagal, da bi mi izpulil denar?
6000? –Pojdi k hudiču, nič ti ne dam!
Valentin.
Dobro, pojdimo.
Mama! –Domov grem! Odhajam.
Čakaj. Mama!
Lahko prespiš tu. Ne boš se vozila ponoči.
Jutri bomo vse nadoknadili.
Ne, hvala. Vedno sem se borila za svoja mulca.
Da jima bo bolje kot meni.
Lahko obogatiš,
ampak ne smeš pozabiti, od kod si.
In ti si pozabil, kdo si.
Res žalostno.
Naj ti pojasnim. –Naj ti nekaj povem.
Sanjala sem, da te bom znova videla.
V teh letih sem tisočkrat to sanjala.
Očitno je bila nočna mora.
Spet te vidim, ampak te ne prepoznam.
To je najhujše od vsega.
Ne predstavljaš si, v kako krutem svetu živim.
Prizadel sem te, ampak brez te laži mi ne bi uspelo.
Kdo ti je rekel, da si uspel?
Daj, no.
Mama. Mama! –Ne!
Res sem lagal, ti pa nisi bil tak gnoj, ko nisi imel ničesar.
Si prišel vse do Pariza, da mi govoriš take neumnosti?
Želel si si biti sirota.
No, nocoj sprejmem,
da sem izgubila otroka.
Zbogom.
Mama!
Si dobro?
V različnih svetovih živimo. Ne moremo razumeti tega.
In ne more sprejeti.
Tako je.
Razburjen si, ker si jih videl. –In ker se je tako obrnilo.
Spomnil sem se, zakaj sem pobegnil pred 25 leti.
Zdaj je konec, odšli so.
O, ne, samo to ne!
Ste bili z Valentinom D?
Poznate Valentina D?
Brat te sirote sem. To je njegova mama.
Moj svak se nas sramuje.
Dejansko se piše Valentin Duquenne!
Govorite o Valentinu D, slavnem dizajnerju, ki je sirota?
Če je on sirota, sem jaz prima balerona.
Balerina, ne balerona!
Razumel je. Ni me treba popravljati pred kamero.
Stojte! Takoj nehajte!
Nimate pravice objaviti posnetkov!
Po tebi je, kmet! Po tebi je!
Saj sem! –Valentin! Očka bo to uredil!
Ta pizdun.
Bravo!
Očka?
Je bil paparac visok in temen?
Ima brado?
Je podoben zoprnemu pubertetniku? –Ja. Kako veš? –Poznam ga.
Prodal jih bo najvišjemu ponudniku, torej nam.
Obiščiva ga.
Ne, Alexander.
Najbolje je povedati resnico. Svojo predstavnico bom poklical.
Si zmešan? Pogodbo s Sofitelom bomo izgubili!
Zakaj? Moj talent ostaja isti. Mnogi lažejo o preteklosti.
Počakaj, da podpišemo pogodbo.
Potem objavi, kar želiš.
Tudi pozneje bo dovolj razlogov, da bi lagal.
Ne, konec je. Dovolj sem prizadel družino.
Midva sva tvoja družina. Dovoli, da uredim.
Valentin, čakaj. Valentin!
Valentin, prekleto!
Ne zamoči! Prekini, za božjo voljo!
Sranje.
Prekini!
Prekleto! Kakšno sranje!
Valentin?
Na pomoč!
Bolnišnica
Kje je moj sin?
V operacijski. Glavo si je poškodoval.
Na nujni operaciji je. –Saj to ni res!
Kaj se je zgodilo?
Ne vem. Nezavestnega sem našel.
Policija misli, da ga je nekdo povozil in pobegnil.
Kakšen izmeček! Tu imate svoj Pariz!
Ne skrbi, ljubica. Dr. Rosenberg ga operira.
Nevrolog, ki sva mu opremila stanovanje? –Tako je.
Mojbog.
Dr. Rosenberg, kako je? –Dober večer, Constance.
Žal vam ne morem še nič reči. Še vedno je v operacijski.
Zakaj ste potem vi tu? –Joj!
Ne zdržim več.
Živec imam ukleščen, grozno me boli.
V umetni komi je.
Tako smo ublažili izliv krvi v možgane.
Je imel možgansko krvavitev?
Moj Tintin je v komi!
Nazadnje sem mu rekla, da ni več moj sin!
Vse je v redu.
Vedel je, da nisi tako mislila.
Sicer pa se bo izmazal. Ne, doktor?
Če sprašujete, ali bo preživel, je odgovor da.
Lahko pa bi imel hude posledice.
Lahko bi delno ali povsem izgubil spomin. –Bolje zanj.
Ne, mislim, bolje, kot da umre.
Dobro je, če je samo izguba spomina.
S tem lahko živi. –Smemo k njemu?
Constance, pojdite se odpočit. Imam vašo številko.
Najti moramo na predrag hotel.
Ne, k nama boste šli.
Nikomur nočemo biti v napoto. –Suzanne.
V teh težkih trenutkih je bolje, da smo skupaj.
Kot družina.
Očka, hvala, da si bil zraven in da si poskrbel za mojega Valentina.
Vesela sem, da te imam.
Povozil ga je voznik, ki je pobegnil s kraja nesreče.
Valentin D. se bori za življenje
Ste uspeli zaspati? –Niti ne.
Niti ne. –Tudi jaz nisem.
Kava mora biti tu nekje. Samo da jo najdem.
Ne trudi se.
Tudi šalica čaja bo v redu.
Odlično. Torej skodelice …
Sta se šele vselila? –Ne, zakaj sprašujete?
Zanimivo.
Zdi se, kot da nisi doma. –Kje pa.
Le v kuhinji sem bolj malo.
Olga skrbi za vse. Čudovita je.
Očitno danes zamuja.
Si ni zlomila nog?
Resno? Saj res!
Zdaj sem se spomnila.
Obe nogi, revica.
Oprostite, ker sem pozna.
Metro je stal več kot uro.
Bala sem se, da spet stavkajo. Na srečo je bil samo samomor.
Še dobro.
Dober dan, gospa. Olga sem.
Suzanne, Valentinova mama.
Valentinova? Gospoda Valentina?
Tako je.
Ni več sirota. Od mrtvih sem vstala.
Naj pripravim sobe? –Ja, prosim.
Očitno je bolje z njenimi nogami.
Ti Poljaki imajo trde kosti.
Hvala.
Tu ste res hudi lažnivci.
Kaj? –Lažnivci.
Žal mi je. V resnici …
Z Valentinom vas nisva lepo pogostila.
Ni treba verjeti, a sem vesela, da sem vas končno spoznala.
Jaz tudi.
Constance, vedeti moram.
Je Valentin kaj povedal o meni v vseh teh letih?
Ko bi vsaj lahko rekla, da je.
Dobro je. Se mi je zdelo.
Iz bolnišnice kličejo.
Halo? Povejte, doktor!
Čudovito! Zbudil se je, pogovarja se z njimi.
Mojbog! –Ja, dobro.
Hvala vam, doktor!
Pravi čudež. Bog, hvala ti.
Dober dan, sem dr. Legard. Dokončal sem operacijo.
Dr. Rosenberg ni tu? –Ne more vstati. živec.
Lahko vidimo Valentina?
Bolje bi bilo, da ne greste naenkrat.
Mogoče najprej mama in potem še ostali?
Lahko tako? –Seveda.
Poslušajte, vaš sin je zmeden.
To je normalno. Komaj 48 ur je od nesreče.
Ne razburjajte ga.
Moj Tintin!
Mama!
Kak sem vesel, da te vidim!
Kva mi je? Čisto sem na psu.
Vidite, da še ne more normalno govoriti, ampak ne skrbite.
Kje pa! To je čisto normalno!
S tem svojim finim pariškim naglasom!
Butasti šminker! –A, tako.
Potem bom poklical še druge.
Kdo je to? –Dohtar.
Rešil te je.
Pravi čudež je.
Glavo ti je prišraufal nazaj na telo.
Zdaj se spomnim.
Kaj si si pa naredila z lasmi? Bele imaš kot sneg.
Ti si kriv za to.
Za vsako skrb je en siv las.
Kristus, to je pa ogromno skrbi. –Seveda je.
Veš, grozno si nas prestrašil s to svojo nesrečo.
Vem. Žal mi je za moped.
Kak moped? –Moj.
Tega že dolgo ni več.
Popravil ga bom. Stari mi bo posodil orodje. Zrihtal ga bom.
Kaj pa blebetaš?
O nesreči z mopedom, ko sem si razbil glavo.
Ampak to je bilo pred 25 leti!
Pred 25 leti? –Ja.
Sem v bolnici 25 let?
Ne, nisi tu 25 let.
Ni to bolnica? –Ja, je.
Ampak nisi v njej 25 let!
Vse si pomešal.
Kje je potem moj moped? –Ne vem.
Najbrž na smetišču.
O, ne! Stari ti ga je vzel.
Tintin.
Te kaj boli?
Kaj pa je?
Moj moped!
Zakaj je stari to naredil?
Saj se ne cmeriš zaradi mopeda?
Svoj moped sem izgubil. –Joj, mali.
Drugega ti bom kupila. Prav?
Hvala, mama!
Dober dan! –Tudi vi ste tu!
Mojbog!
Crknjen izgledaš.
Gus, kako si debel!
Mojbog! Ljubica, pogrešal sem te.
Ne jaz, ampak tista druga.
Dober dan, gospa.
Louloute, skoraj sem umrl. Zdaj jima lahko poveva resnico.
Mamo, z Louloute sva že dva meseca skupaj.
Kaj? –Ne!
Poročila se bova! –Saj je že poročena!
Kaj? –S kom? –Z mano?
Ja, z Gustavom.
Kaj so pa te bedarije?
Kaj pa govori? Valentin, ljubi, jaz sem.
Constance, s katero živiš in delaš.
In to že 10 let.
Kera je tale?
Doktor, ne razumem.
Pustimo ga počivati.
Pridite v mojo pisarno.
Louloute, zakaj si se poročila z mojim bratom?
To je bilo dolgo nazaj. –Ker me ljubiš!
Kaj pomeni ta "tega je že dolgo nazaj"?
No, ne vem.
Tako je, ljubim ga.
Kaj?
Rekla si, da sta imela s Tintinom aferico v 6. razredu.
Ja, tako je.
Nehaj lagati, Louloute!
Gus, pred sto leti je bilo.
Kako dolgo sta bila skupaj in to skrivala?
Ne spomnim se.
Po resnici mi povej.
Od 6. razreda do konca srednje šole. Nekaj takega.
Sta seksala? –Nisva!
Vsaj v 6. razredu ne.
Louloute. –V 2. letniku.
Kolikokrat?
Nehaj, otroka sva bila.
Ko me je pustil in šel v Pariz, sem se zaljubila v tebe.
Tebe ljubim! Gus!
Ljubček? Ljubček?
Hematom je vplival na to področje.
Seveda lahko ima poškodba možganov resne posledice.
Prav mu je! –Gustav!
Zmeden je, ker me je zamenjal za svojo ženo.
Se sprašujete, zakaj?
Taka poškodba pogosto pusti posledice na spominu.
Valentin trenutno ne dojema prostorsko-časovne sledi.
Kot v Zvezdnih stezah? –Gus!
Kaj … –Nehaj. Dovolj!
Dovolj je bilo. Dovolj.
Danes se je zbudil iz kome, prepričan, da je imel nesrečo z mopedom.
Takrat je imel 17 let in ni nosil čelade.
Kako je to mogoče?
Ni redkost, da ljudje pozabijo del svojega življenja.
Kako dolgo to traja? Kdaj bo spet normalen?
Zakaj? Tak je boljši.
Normalen je! –In še ta naglas …
Pa ja! Vidiš, da nima naglasa!
Doktor, pomagajte mi vrniti pravega Valentina. –To je pravi on!
Potrpežljivi bodite. Pomagajte se mu spomniti, kakšen človek je postal.
Dve meseca ima, da se spomni čim več.
Potem bo ostal tak. –O, ne!
Kaj je to? Gremo nazaj domov!
Kaj pravi? –Da se želi vrniti domov na sever.
To je tvoj dom.
Tukaj živiva. Tvoj dom je tukaj.
Tu. –Tu.
Bajta tu! –Bajta.
Bajta. –Bajta.
Bajta! –Dobro.
Bajta. –Bajta! –Bajta tu.
Tukaj.
Jo prepoznaš?
Zdravo, stric! –Čigava si pa ti?
Britney mi je ime.
To je tvoja nečakinja, moja hči.
Dobil sem jo s svojo ženo Louloute. Vsaj mislim.
Kaj počneš? –Da me malo pomiri. Žejen sem.
Stoj! Ne! Ne!
Kaj? Samo eno!
Smeš samo ti kršiti pravila?
Pred tabo sem hodila z njim!
S kom si hodila, moja Louloute?
Z nikomer, Tintin!
Lagala si mi, prelomila si obljubo.
Pohiteti moramo, če hočemo priti domov pred temo.
Gremo, mama! Gremo.
Hvala za vse, gospa. Nasvidenje.
Ne, ti ostaneš z mano, ljubi.
Pravi mi "ljubi", ampak prisežem, da ne vem, kdo je.
Tvoja žena je in to je vajin dom.
Ne bom ostal tu.
Nazaj na sever hočem, mama.
Kaj? Don Juan ne gre z nami na sever. –Gus!
Tintin, mišek. Poslušaj.
Rada bi te vzela z nami domov, ampak ne moremo.
Dohtar je rekel, da se moraš čim prej spomniti svojega življenja.
Nič ne razumem.
Kake bedarije so to?
In če ostanete še nekaj dni?
Lahko bi mu olajšalo prehod.
In meni tudi. –Ja! Tu je čudovito!
Z veseljem bomo pomagali.
A še mal ostanemo?
Kaj sva rekla?
Da ostanemo. Veseli smo!
Hvala!
Kaj je to?
Solata s šparglji in spirulino. Tvoja najljubša jed.
Moja najljubša jed so klobase.
Lazanje, karbonara. A ne, mama?
Ja, Tintin, ampak zdaj imaš očitno rad tole.
Ta stol me žuli v rit.
Res je.
Kaj je rekel? –Da ga stol žuli v zadnjico.
Ne kritiziraj jih preveč. Ti si oblikoval te stole.
Čeprav me žuli v rit,
sem vesel, da smo zbrali celo družino.
Zakaj pa ni starega?
Na smetišču ima preveč dela.
Ja, tvoj oče preveč gara.
Ve, da sem se skoraj stegnil? –Ja, ampak vseeno …
Rekel je, da te noče več videti.
In da ima samo enega sina, ker si …
Ker si butelj.
Stari ni bil nikoli pesnik.
Stari, si dobro?
Se znajdeš sam? Nisi crknil od lakote?
Brez problema! Samemu mi je še bolje!
Še dobro, ker ne pridem nazaj.
Kaj je? –Moraš priti nazaj!
Tvoj sin je imel nesrečo!
Gus? –Ne, Valentin.
Kdo je to? –Nehaj.
Zdaj je bolje.
Poklicala bom, ko boš boljše volje.
Mudi se mi. Ne maram jesti mrzle hrane.
Kaj si si skuhal za večerjo?
Piščančjo juho
in flambirani zrezek!
No, mene ne bo nazaj.
Dober tek, stari.
Enako.
Kako je? –Grozno, očka.
Zakaj? –Izgubo spomina ima in vede se, kot da ima 17 let!
Krasno!
To so ustvarjalna, brezbrižna leta. Dobro je za posel!
Ne morem več. Izgubljena sem.
Ne razumem, kaj se dogaja. Ni več moj Valentin.
In ko govori …
Govori …
Ne bom zdržala. Na robu živčnega zloma sem!
Ljubica, zberi se.
Vse je v redu. Borila se boš, kot sem ti vedno govoril.
Nemogoče je. –Kje pa.
Opravljeno! Mala spi.
Gus!
Čakaj, Louloute. –Ne!
Louloute, zakaj si me pustila? –To ni v redu.
Ti si pustil mene, ko si šel v Pariz.
Pred 25 leti! –Zakaj sem to naredil?
Kdor najde, je njegovo!
Zapri gobec!
Ne začenjajta spet!
Nisem jaz! Gus je … –Oba sta!
"Nisem jaz! Gus je …" Mamin mali pobek!
"V Parizu bom študiral!" –Zapri gobec!
Zakaj tako govori?
Po kmečko. –Kmeti?
Kmečki govor.
Ni tvoja punca. –Ne, moja žena je!
Ne more tako govoriti na razgovoru s Sofitelom!
Sofitel, Sofitel, samo na to misliš.
Še dobro, da ne pijem več, ker bi te razmetal!
Na novo ga je treba izučiti. Govor, hoja, drža. Poglej ga!
Vem, očka! Ampak poglej, kako je neumen.
Ne morem verjeti, da sem to rekla.
Prestavil bom sestanek.
Poskrbi zanj, poklical te bom. Vse bo v redu.
Iti moram. –Očka!
Po pijači smrdiš! –Hočeš reči, da sem pijan?
Pridi sem.
Pridi bliže.
Poglej.
Midva sva. –Ja.
Vidiš te stole? Ti si jih oblikoval.
Tu poziraš ob monolitni mizi.
Zaradi nje sva slavna po vsem svetu.
To sva, ko sva se spoznala na razstavi v Milanu.
Ljubezen na prvi pogled.
Želel si pobegniti pred množico, zato si me peljal gledat Carmen.
Na trgu Duomo sva se poljubila in nisva se več ločila.
Se spomniš? –Seveda.
Nič več ribanja,
s cetom ni namakanja!
Cet vas reši vseh težav!
Brez madežev!
Dobro se spomnim te reklame za cet.
Se mi vrača spomin?
Ne tisti pravi. Dobro.
Pojdiva spat. Naporen dan naju čaka.
Prav, ampak …
Kje je moja soba?
Tu, to je tvoja soba.
Kje pa imam posteljo? –Valentin, skupaj živiva!
V isti spiva.
Postelji? –Ja.
Lahko noč, gospa. –Lepo te prosim, ne kliči me gospa.
Lahko noč, gospodična.
Ti je slabo? Boš kozlal?
Želim si te!
Nisem pri volji. Glava me boli.
Kaj? Mi boš obrnila hrbet?
Lahko noč, Gus.
Še vedno ga ljubiš. Zato me nočeš.
Nehaj. Veš, da te ljubim.
Še vedno ga ljubiš!
Ne!
Potem pa se ljubi z mano!
Več kot dva promila imaš, zato dobiš samo objem.
Pridi sem, moj medvedek.
Čakaj!
Kaj je to?
Situacija je zaskrbljujoča.
Vse je pozabil.
Dobro jutro! –Dobro jutro, Valentin!
Tudi tebe se ne spomnim.
Seveda, prvič se vidiva.
Zato te nisem spoznal!
Zato te nisem spoznal.
Vaš tast me je poslal. Logoped sem.
Pomagal se vam bom znebiti groznega naglasa.
Nimam neglasa. Ti govoriš fensi šmensi.
Ne rečemo "neglas", ampak "naglas". Odprite usta.
A! –O.
O! O! Ha?
A, kot mačka!
Močka?
Mačka! –Močka.
Močka.
Počasi dajmo.
Ponavljajte za menoj.
A, E, I, O, U.
O, O, E, O, O.
Ne.
A, E, I …
O, U.
O, O, E, O, O.
Poskusimo s slikami.
Kaj je to? –Kunec! –Zajec.
Zojec.
Dobro. –Ne, zajec!
Zojec. –Dobro je.
Pos. –Ne, pes. –Pos.
Pes. –Pos.
Sokol.
Sokol je.
Konj.
Ampak to je sokol.
Šampon.
Krema za sončenje je.
Ja, ampak na severu …
Žoga. –Tako je, žoga!
Šuhi. –Ja, čevlji. Napredujemo, to je pomembno.
Gate. –Ja, gate.
Stol. –Bravo!
Bicikel! –No, vrnili se bomo k temu.
Avto! –Ja!
Moped. –Naprej, naprej.
Meza. –I.
Kaj imaš s temi črkami? Tipa to ne zanima.
Mobolnik. –Ja.
Mobolnik. –Tako je, mobilnik.
Ja, mobilnik. Pred 25 leti jih ni bilo!
To pomeni, da ni povsem zgubil spomina.
To je dober znak, ne? –Ampak vseeno narobe izgovori.
Vse govori na E in O.
Težko se bo znebil tega.
Ampak spomin ni povsem izginil. To je dobro.
Toda ali bo pripravljen čez 10 dni, kot želi vaš oče?
Dvomim. –Dobro jutro, ljubčki!
Mama! –Si dobro spal, ljubček?
Ni on moj edini pacient?
Ne, ampak ti niso nujni.
Kušni mamo!
Lepo vaju je videti taka!
Kako lepa slika! Sin s svojo mamo!
Mojbog, nikoli ne bo pripravljen.
Fino je biti po takšnem cajtu spet s svojo familijo!
Super je!
Ne, Valentin! Ne!
Ljubim te! –Valentin!
Kaj je to? Si zmešan?
Mojbog! –Gustav! Valentin! Nehajta!
Se vama je obema zmešalo?
Čakaj, ne moreš kar oditi! –Lahko!
Sita sem vaju!
Sem vaju tako vzgojila? Da se pretepata?
Vse je v redu, pobotala sva se. A ne, Gus?
Za sebe govori! –Kak rojstni dan!
Ne prenesem več tega!
Zaradi vaju obžalujem, da sem imela otroke.
Mama! –Zapri gobec in počakaj v avtu!
Čakaj, mama …
Kaj pa denar?
Da si ga sposodim od tvojega ljubčka? Raje crknem!
Tako daleč je torej prišlo.
Utihni in se spravi v avto!
Ne boš tako govoril z mano!
Zakaj se pričkata? –Ti pa utihni!
Gus!
Odkar sem bila majhna, sem ti želela vrniti barvice.
Pozabil si jih, ker si na hitro odšel.
Uporabljala sem jih, ampak ne preveč.
Hvala ti.
Kaj? –Britney ni tu!
Britney! –Pozabili smo jo.
Neverjetno!
Britney!
Kr tk so šli.
Kr tk … –Ne razumem te.
Vse je v redu. V redu je.
Tonyja iščem.
Jaz sem. –Ste vi s severa? –Ja, sem.
Ne morem verjeti. Trudil sem se izgubiti severnjaški naglas.
Nočem se ga naučiti, ampak razumeti.
Naučit se moraš, da boš razumela.
To je dober začetek. –Sedite.
Začniva z osnovami.
A se izgovarja kot O. –To sem že dojela.
In ni prihodnjika. Rečemo "iti".
Ni spreganja? –Ne.
Samo en čas imamo. –Dobro.
Prekleto! Usrala sem si šuhe!
Zamodila bom! –Odlično.
In kaj boš zrihtala zdaj?
Ja, tako je … Moram …
Greš, boš šla? –Iti. Moram iti.
Nisem ravno prepričana. Pa "ljubom"?
Pomeni to ljubiti? –Ja, ljubiti, biti všeč.
Ljubom pomeni vse to. –Dobro.
Malo besed. –Tako je. –Ni spreganja.
Ni potrebe. –Ljubom.
Sesedje. –Ne, sosadje!
Sosadje, kot ameriško.
Preprosto je. –Nasilno se sliši.
Zravnamo se.
Zapremo usta.
Naravno. Ampak s pametnim videzom.
Če je mogoče. Dobro.
Solata … Ne, zravnamo se.
Zaprite usta. Tako.
Prosim, zberimo se.
Mene glejte. –Oprostite. –Hvala.
Zravnano sedimo, zaprtih ust. Solata.
Zravnano, usta, solata. Zravnano, usta, solata.
Ne, ne! Ne režemo solate. Zavijemo jo.
Ne! Ne, ne!
Rekli ste, naj jo zvojem! –Ja, s priborom.
Opravičujem se. –Nič hudega.
Dobro. Mali požirek.
Delikatno. Odlično.
Prstek. –Tako je, lepo.
Odlično.
Ne smejte se! Podpirate ga, da počne neumnosti!
Bolje smojati kot jokati. A ne, ljubček?
Bolje smojati kot jokati.
Po naše govori! Kje si se naučila?
Ti se učiš pariško, jaz severnjaško.
Tudi jaz se moram še potroditi.
Dovolj! Za danes smo končali.
Valentin, nehaj.
Lepo! Živjo, Valentin sem.
Dober dan! Pozdravček, Valentin.
Dober dan, Valentin!
Leonard. –Valentin. Constance, pridi pozdravit!
Dober dan.
Poznajo naju.
Najini delavci so. –Vseeno jih lahko pozdraviva.
Ja, lahko.
Je to moja posarna? –Ja, samo tvoja.
Najina.
Vrnila sta se! Kar delavno.
To je sofa za vežo Sofitela po vaših načrtih.
Pa vzorci tkanine?
Tole pa ne izgleda udobno!
Naslonjala za roke rabimo! in povštre!
Povštre damo povsod okoli, da bo fino.
Fino in udobno!
Ja, tako je.
Poznam te, od tu si. P'znam te, od to si.
Ne, zakaj šobite usta?
Mojbog, lije kot iz škafa. Mater, ščije za popizdit.
Kako grdo. Mater, ščije za popizdit!
Pa vzemi marelo.
Ojoj, saj ste pijani!
Stari, nalit si ko mavra!
Lahko bi te mahnil. Prebutal te bom ko vola!
Zaprite usta, ni vljudno.
Zapri gobec, ven ti leti! –To pa znam.
Zapri gobec, ven ti leti!
Kaj je tako drogo?
Drogo? –Cena! Drogo je.
Aja, drago je. To je tipična cena.
Znižajte za 5 do 10 %. Bolje bo.
Ampak potem je veliko ceneje!
Kopci bodo veseli in bodo bolj kupovali, a ne?
Torej? –Pa to je …
Drzno je.
Ampak zelo zanimivo. Prijatelji bodo zeleni od zavisti.
Ampak …
Ta veliki dekorativni blok
sredi jedilnice je …
Tako Bauhaus, ne? –Zelo.
Ampak zavzame veliko prostora.
To je klasika naše kolekcije. Monolitna miza.
A, miza je. Res sem trapasta.
Samo sprašujem.
Kam daš noge, ko sedeš za mizo?
Res je!
Sronje! Kam boš dal tace?
Valentin!
S strani, po zaslugi naših amazonskih stolov.
Takole.
Preprosteje je, če nimaš tac!
Kaj je? –Nečesa sem se spomnil. –Česa?
Svoje predstavitve v oblikovalski šoli.
Torej se ti spomin vrača!
Povej mi. –Vidim obraze, svoje skice.
Pohvale, čustva. Najlepši dan v mojem življenju!
Kaj je?
Mislila sem, da je najino srečanje tvoj najlepši dan. A se ga ne spomniš.
Žal mi je.
Se ničesar ne spomniš?
Torej? Se spomniš?
Znova poskusi.
Še kar nič? –Ne.
Všeč mi je ta vaja!
Kaj iščeš? –Šuh sem izgubil.
Komu mar. –No, ja.
Hvala.
Tole je bilo malo hitro. –Res je.
Oprosti. –Ne, v redu je.
Kot prvič.
Zame je bilo prvič.
Kaj je? –Nič.
Povej mi, Valentin.
Najhujše so laži.
Ni mi všeč, da sem prevaral Louloute. –Valentin!
Oprosti! –Neverjetno!
Vem, oprosti!
Ne morem se spomniti svojega življenja.
Ampak si ga želim. Hočem, moram.
Upam, ker se mi zdi, da sva bila srečna.
Kam pa? Še vedno si te želim!
Ja. –Ne, ne želiš si mene.
Louloute si želiš. –Ne. –Ja. –Ne.
Prisežem, da ne. Dokazal ti bom.
Na koga misliš? –Nate!
In kdo sem? –Conštanše. –Ne.
Constance! –Conštance! –Constance!
Conštance! –Ne! –Constanše!
Tako ali tako ti ne bo uspelo.
Uspel sem zmanjšati škodo, nam je pa sesul cene!
Ustaviti ga moramo. To je grozno.
Če bi bilo po moje, bi bil že v domu.
Če vam prepiše lastništvo nad podjetjem,
boste prevzeli ime Valentin D.
Ampak dvomim, da bo.
Postal je neumen kot noč.
Karkoli bo podpisal!
Upam, ker smo na robu propada.
Ampak niti besede moji hčerki!
Kdo bi si mislil. Glej butlja.
Kako je naš severnjak? Naš severni medo?
Pojdimo!
Tole podpiši v dobro podjetja.
Kdo je to?
To je naš odvetnik! –Ne, njegov odvetnik sem!
En odvetnik je dovolj. Zaupamo drug drugemu.
Zakaj bi dvakrat plačali isto?
Zahvališ se mi lahko, ker varčujem.
Hvala!
Kaj je? Je kaj narobe?
Provni jezik. Ne štekam ga.
Kje naj podpišem? –Tu.
Tako. Je to vse?
Dovolj za danes. –Res je.
Dober tek.
Kje si bil?
Na otvoritev Vassilija Belkova morava!
Prosim, zapni me.
Oprosti, zaradi neumnosti se razburjam.
Ne spomniš se, kako je.
Oprosti, ohranjam navade najinega prejšnjega življenja.
Bila sva zelo točna.
Pojdi se preobleč, ljubček. Drugače bova dve uri pozna.
Obleko sem ti dala na posteljo. Pridi.
Constance, nekaj ti moram povedati. –Oče pravi, da pridejo iz Sofitela.
Kate Fisher je slišala za nesrečo. Skrbi jo, ampak nam ni mar.
Oni so na izgubi, če nas ne izberejo.
Klinc jih gleda!
Kate še ni prišla. Naj raje ne govori preveč.
In par leta! Kakšno presenečenje. Lepo, da ste tu!
Ne bi zamudila tega.
Valentin, kako ste? –Ne more govoriti. Grlo ga boli, ne?
Joj, ne more govoriti!
Kako se je to zgodilo? –Preveč je kričal na ekipo.
Pridite.
Vassili, poglej, kdo je tu. –Constance, moja princesa!
Kako si? –Živjo, Valentin!
Menda govoriš z vročim krompirjem v ustih.
Kaj te briga, brezjajčnik!
Misliš, da si fensi s šmensi naglasom in torbico?
In ta butast fris! Poglej!
Če bi te stara vidla, bi te prebutala ko vola!
Zapri gobec, ven ti leti!
Zakaj pa tako govoriš?
Od kdaj govoriš kmetavzarsko? –Severnjaško, oče!
Trudim se pomagati Valentinu!
Si se tudi ti udarila v glavo?
Borim se, da rešim naše podjetje. –To je njegov materni jezik.
Prosim te. –Ljubim ga!
Moškega, ki ga ljubiš, ni več.
Bi rada bila vse življenje s prascem, ki oblikuje ceneno pohištvo?
Ne gre za denar, ampak za umetnost, filozofijo!
Trije tedni so mimo, napredka pa ni.
Ni ti všeč, da te imajo za muzo, za njegovo trofejo.
Pa boš prenašala tole?
Naša cinična družba, prijatelji,
vsi te obsojajo!
Valentin.
Zdravo, striček. –Zdravo.
Poglej, to je zate.
Hvala!
Kako lepo! –Slike vseh v družini sem naredil.
Všeč jim bodo.
Striček, zakaj ne greš noter?
Zakaj si še v avtu?
Ni mi všeč, kakšen sem postal. Rad bi se spomnil, kdo sem bil.
Odrasli preveč zapletate življenje.
Govorite, da otroci ne razumem.
Da ne morete pojasniti, da preveč sprašujemo.
Da bomo videli, ko odrastemo.
Ko pa si starejši, še težje razumeš življenje.
In najbolj pogrešate otroška leta.
Res je.
Kaj naj torej naredim?
Težko je pojasniti. Ne bi razumel.
Prevelik si.
Mama!
Poglej, kdo je tu. –Živjo, Louloute.
Gus!
Britney, proč! Ne smeš govoriti s tujci.
Samo 5 minut mi daj, potem bom šel.
Nočem tvojega denarja. –Zakaj ne?
Seveda ga hočemo. –Tole je med nama z Gusom!
Pobotala sva se, ne?
Zaradi tebe ga je spet začel cukati. –Ne, samo pivo je.
To ni alkohol, za žejo je.
Si žejen, če piješ pivo od 8h zjutraj?
Raje nehaj pit!
Pojdi, Valentin.
Dobro si mu povedala.
Oprosti, ker sem izdal najino ljubezen.
Ker sem te pustil in pobegnil v Pariz. Sebično.
Kaj ti je?
Misliš, da sem s tvojim bratom iz maščevanja?
To nima nič z ničimer!
Dobro, moj Gus.
Ni svetovljan, ni ambiciozen.
Pije ko žolna, je kot prašič, ponosen za crknit.
Ampak ni len.
Pogumen je in darežljiv. Srce mi je dal na dlani.
Tudi ko nima ničesar, še vedno daje.
In vsako jutro in vsak večer zadnjih 15 let
mi pripravi zobno ščetko in da pasto nanjo.
In zraven kozarec vode.
Kar tako.
Tako preprosto.
In zato ga ljubim.
Izbrala sem ga.
Nehaj se cmeriti!
Ganila si me. –Ne, samo nacuzan si.
Ja, ampak sem ganjen.
Ker si lepo povedala.
Ker tudi jaz ljubom svojo Louloute.
Ker mi vsako jutro in vsak večer
že 15 let
kuha kosilo, hodi v trgovino,
gre po Britney v šolo … –Utihni!
Pospravlja, pere. –Utihni!
Ljubom te.
Ne!
Dovolita, da popravim tole.
Ne.
Si videla cifro?
Bolje bosta porabila kot jaz.
Ne!
Valentin, previdno! –Ata, kaj počneš?
Dedek je jezen. –Pojdi noter!
Ata, nehaj! Se ti je zmešalo?
Spravi se mi spred oči! –Prav.
Spusti avto, da lahko grem.
Že pred 25 leti nisi znal iti.
Kdo ti je sklepal tisto kripo, da si šel lovit svoje sanje?
Kdo ti je dal življenjske prihranke?
Da plačaš svojo fino šolo? –Valentin.
Ata … –In kdo je v Parizu pozabil, od kod je?
Kdo se je znebil kripe, ker je bila prenavadna?
Sramuješ se me. Sramuješ se.
Sram te bodi! –Nehaj, Joseph!
No, ata! –Ne, Joseph!
Ata. –Bi bil rad sirota?
Daj, ustreli! Ustreli!
Žal mi je.
Ata, prosim, odpusti mi.
Ja, sram me mora biti.
Nisem vas želel prizadeti, ker vas imam rad.
Rad te imam, ata.
Mama, rad te imam. Oba imam rad.
Ne maram pa sebe.
Oprosti.
Tintin!
Si se tudi ti nacuzala? –Ne, samo ganjena sem.
Čas je. –Že grem.
Prekleto, kje je?
Ne vem. Ni prišel domov, telefon ima ugasnjen.
Upam, da te ni slišal na razstavi.
Ne bo ga.
Kate bo to imela za žalitev, pa že cinca.
Izgubili bomo posel. Kakšno sranje.
Upam samo, da je dobro.
Kaj je to?
Ljubi, si dobro? –Sem.
Malo nesporazum z očetom. urejeno je.
Ne govori več kmetavzarsko. –Ne.
Čas je za predstavitev.
20 minut zamujajo.
Oprostite, ker zamujamo. Težave z avtom.
Kok vas je fino videt! Kak ste kaj?
No, povejte! Zbud'te se!
Kok ste kaj?
Kakšno navdušenje.
Valentin, kaj počneš?
Odločil sem se spremeniti projekt,
ker je snobovska oprema pregrda za vas.
Kaj potrebujemo dons? Recikliranje in udobje!
Za mlade recikliranje,
za stare udobje. Za vsakega nekaj.
Vprašanja?
Si zadovoljen? Izločili so nas pred končnim odločanjem.
Res škoda.
Res si ubogi.
Zakaj si mi lagal? –Ne, prej sem ti lagal.
Tebi, sebi, vsem.
Pozabil sem, kdo sem. Zdaj sem se znebil laži.
Nikoli se nisem počutil bolje.
Vesela sem zate.
Vse si uničil.
Si mislil name?
Ves čas, Constance.
Ko bi vsaj lahko začela znova.
Začela znova?
Kaj pa sem počela zadnji mesec?
Se te nisem trudila razumeti, podpirati?
Se nisem začela učiti severnjaškega dialekta?
Smešno. Zdi se mi, da si nisva bila še nikoli bliže.
Kaj pa si ti storil zame?
Prišel si sem,
uničil naše podjetje,
ponižal si mene, mojega očeta.
Tvojega očeta?
On me je povozil z avtom. –Ne, zmeden si.
Našel te je in pripeljal v bolnišnico.
Prav.
Constance, ljubica, me poslušaš?
Sofitel smo izgubili zaradi njega.
Ampak ni vse tako črno.
Vse njegove delnice sem kupil. Znamka Valentin D je naša.
Povej mi.
Niso našli voznika, ki je povozil Valentina.
Par sekund pozneje si prišel, pa nisi nikogar videl?
Kako to?
Reci, da ga nisi povozil ti. Rotim te.
Reci, da nisi bil ti.
Nesreča je bila.
Vzvratno sem vozil. Nisem ga videl.
Neumna nesreča je bila.
Oprosti.
Ne, Constance. Vrni se!
Hotel je uničiti podjetje in priznati svojo grozno družino.
Od kje je ta solata? Z vrta že ne.
V trgovini jo je kupila. –Čudna je.
Kaj delaš?
Neverjetno.
Ata …
Boš malo? –V redu je.
Ne, hvola. –Ne, hvola. –Ne bi, hvala.
Kaj je to?
Za mene je.
Cet za posodo!
Ni več treba ribati,
s cetom ni namakanja. Cet vas reši vseh težav.
Brez madežev!
Tako sva se spoznala.
Drugič, dejansko.
Dobro se spomnim.
Prvega in drugega srečanja.
Kateri ti je ljubši?
Tretji.
Bi želela spoznati mojo družino? –Nadvse.
Leto pozneje
Ti so mi všeč. –Hvala vam.
Ura je 5. –Pohiteti morava.
Dame in gospodje, danes zapremo prej.
Hvala. –Nasvidenje.
Organsko gorivo iz zelenjave
S tvojim gorivom grem 30 km/h hitreje. –Res?
Samo ne pretiravaj.
Vse najboljše, mama. –Hvala.
Je to dons?
Ne moj. Jaz ga imam vsako drugo leto.
Zato izgledaš toliko starejši od mene.
Oprosti, Suzanne, pozabil sem.
Kot vsako leto zadnjih 50 let.
580, 600,
610, 620.
V enem dnevu. –To je ogromno denarja!
Denarja ni nikoli preveč.
Suzanne? Sta Valentin in Constance klicala za rojstni dan?
Niti enkrat! Najbrž nimata cajta.
Mama, pridi! Kaj so tiste luči? –Kaj je to?
Kakšne luči so to? Poglej, no!
Vse najboljše, Suzanne!
Ko se ti razlijejo lasje
kot novi sončni dan,
se tvoj povšter spremeni
v zlato polje.
Ko sence in luč
plešejo na tvoji koži,
naredijo griče,
da se zgubim med njimi.
Ker te ljubom jaz!
Ljubom te!
Ko se ti ustnice omehčajo
in se telo napne,
ko se raj v tvojih očeh
v hipu razjasni.
Ko ti roke pravijo ja,
ko se prstni ne ustavijo,
ko izgine sram
v prazni zrak.
Ker te ljubom jaz!
Pridi sem!
Ko se moje telo na tvojem
čuti težko in izpolnjeno.
Ne ve več,
ali je še živo.
Ko se nehava ljubiti,
druge se vojskujejo.
Jaz pa, padli vojak, ki umira,
ne najdem vrat.
Ker te ljubom jaz!
Tudi jaz te ljubom!
Ker te ljubom jaz!
Tudi jaz te ljubim, stari. Še bolj.
Za mojega prijatelja Johnnyja, zaljubljenega v filme
Prevod - Blitz Film
TVRip - Toyan Priredil in uredil metalcamp
Gasilci? Film Danyja Boona snemam.
Izkoristil si jo, pa ima Alzheimerja. –Kdo ima Alzheimerja?
Ti, mama, ampak si pozabila.
Tole bo dolg dan.
Gus je lagal, ker je strahopetec!
Ni ga treba zato žaliti.
Globoko vdihni!
Ena, dve, tri. –Valentin!
Ne snemamo.
Jokal bo, pripravite se.
Obžalujem, da imam otroke!
Ne govori tega! –Utihni in sedi v avto!
Ne reži!
Res lažem, ti pa si bil prej veliko bolj darežljiv.
Ponovi ta stavek.
Z vsemi zlogi. –S samoglasniki in soglasniki.
Bravo! Ta retrospektiva …
Čudovito! Francoska veščina …
Še enkrat, s soglasniki.
Res lažem …
Si to ti, Christian?
Kdo je ta Christian?
Rez!
Kje je moj sin?
Včasih se mi to zgodi. Pardon.
Na operaciji je. –Nemogoče!
Kaj je to? –Nekaj imaš tu.
Pa ja! –Res si imela.
Nujna operacija, –Nekaj imaš tu.
Ste jo že pogledali?
Ne. Ne morem!
Super je!
Ne moreva ostati.
Tu je tvoja bajta. –Ja, bajta.
Bajta! Bajta!
Tu! Bajta!
Sesedje. –Ne, sosadje!
Sosadje, kot ameriško.
Preprosto. –Rahlo nasilno.
… preden pozabi. –Mama!
Pojdimo domov.
–Domov.
Intimneje bomo praznovali. Zapomnil sem si.
Ne smej se!
Promocija oblikovalske šole.
Čakaj, pozabil sem severnjaški naglas.
… prostorsko-časovna izgubljenost.
Kot v Zvezdnih stezah.
Cet vas odreši težav.
Brez madežev!
Še enkrat!
Sirota? –Še enkrat.
Ampak brez šal.
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija